JEG, CLAUDIUS
6. Skyggen af retfærdighed
Jeg burde ikke spise så meget om aftenen.
Svampe... Jeg arbejder alt for meget.
Men jeg må jo se at få det lavet. Hvor var jeg...?
Augustus døde, og farbror Tiberius efterfulgte ham.
Men han ville ikke, ikke dengang.
Ventede for længe. Mærkelig mand...
En modbydelig fyr... Al magt korrumperer.
Kun én mand kunne styre ham. Germanicus, min bror.
Min kære bror Germanicus.
Tiberius sendte ham til Syrien som øverstkommanderende, og så...
Læg ham på torvet i Antiokia-
-så folk kan se mærkerne af gift og heksekunster på ham.
Send bud til Rom om, at Germanicus er død.
Germanicus er død.
Intet står nu mellem Rom og dens skæbne som kejserby.
Således, mine børn...
...kommer jeres far hjem til jer.
Aske i en urne! Se på ham!
Husk ham...
Husk resten af livet, hvordan jeres far vendte tilbage.
Tag den, Castor. Før den til Rom.
Forsvar hans børn og hævn hans død!
Mine børn! Hvad har de gjort mod jer... !
Og du, kære Claudius ...du elskede ham.
Han var mig kærere end nogen anden. Ingen havde sådan en bror...
Hvor er kejseren? Og hvor er Livia?
-Alt for hårdt ramt af sorg... -Og din mor?
-Også hun. -Er deres sorg større end vores?
I alle byer, store og små, samledes mennesker for at hylde ham.
Luften fyldtes af råb og gråd.
Se menneskene her! Som havde de mistet deres egen søn eller far.
Men den mand, han kaldte "far", og hans farmor møder os ikke.
Er deres sorg større end vores?
Nej!
Stil urnen på vognen og lad os fortsætte til Rom.
Hundredtusinde mennesker. Marsmarken brænder af fakler!
-Begravelsen er snart forbi... -Hvorfor beundrede de ham sådan?
Man kan altid lægge skylden på kejseren.
I 40 år beundrede alle min mand.
Jeg hentydede ikke til guder.
Tropperne ved Rhinen ville gøre Germanicus til kejser.
Germanicus troede ikke på kejsere.
Alt deres had er rettet mod mig. Hvad forlanger de af mig?
Hvorfor foretrak de ham?
Du er ikke særlig indtagende. Selv ikke din søn synes om dig.
-Jeg tror nok, jeg er vellidt. -Men ikke elsket.
-Og det er du? -Selv er jeg ligeglad med det.
Måske meget populær ...men meget død.
Det går lige op. Alle bliver elsket, når de dør.
-Vær du ikke for sikker på det. -Hvad vil du?
Din søn Castor og Agrippina vil anklage-
-Piso og Plancina for forræderi og mord.
-Ingen beviser. -De er dygtige eventyrfortællere.
-Et eventyr er intet bevis. -Det strider mod det, De fortalte.
De, der har begravet flere end nogen anden med Deres "eventyr".
-Han siges at være på vej til Rom. -Jeg stiller ham ikke for retten.
-Så hellere leve under en sky? -Det ville ikke røre Piso.
Jeg tænkte ikke på Piso, men på dig!
Er det nogensinde faldet dig ind, at det er dig, de hader... ikke mig?
Intet falder dig ind, som ikke først er faldet mig ind.
Det er den sorg, jeg må leve med.
Hvor højt jeg end elskede min søn, kan jeg ikke tro dig.
Ja, vi ved, hvordan Piso er... men Tiberius?
Hvorfor udnævnte han ellers Piso til statholder i Syrien?
Et dårligt valg, ja, men en romersk kejser ville ikke falde så dybt.
Han behøver ikke engang at falde. Undskyld, Castor, han er din far.
Du kan ikke sige noget, jeg ikke allerede selv har sagt.
Vi har ingen beviser mod kejseren.
Folket behøver ingen beviser. De er ikke idioter.
Anklageren skal forberede en retssag mod Piso og Plancina.
-Med hv-hvilke sigtelser? -Forræderi og mord.
-Er der bevis for mord? -Og heksekunster.
Er det muligt?
Jeg, en barbarisk jøde, kan ikke tro, at I tror på heksekunster...
Hån os bare, Herodes, men døm selv.
Da vi atter kom til Syrien fra Egypten blev Germanicus syg-
-og mistænkte Plancina for at forgifte hans mad.
Germanicus havde afskediget hendes mand Piso.
Så tilberedte jeg selv hans mad, men han kunne kun spise lidt...
Han sagde, at der lugtede af død i huset-
-og troede, at Plancina brugte heksekunster mod ham.
Han ofrede ni sorte hundehvalpe for at formilde Hekate...
...hvilket var det eneste rigtige. Og dagen efter-
-så en slave, der gjorde rent, at en gulvplade i hallen var løs.
Under den så han et nøgent, forrådnet barnelig.
Maven var malet rød, og der var bundet horn fast i panden.
Vi gennemsøgte alle rummene og gjorde flere forfærdelige fund...
Liget af en kat med vinger på ryggen...
Hovedet af en neger med en hvid barnehånd i munden.
Et æselkranium med "Germanicus" skrevet tværs over...
Blodige hanefjer blandt puderne, ordet "Rom" skrevet på hovedet...
...og tallet 17.
Jeg var den eneste, der vidste, hvor rystet han var over det.
-Havde Plancina medskyldige? -Nej, det var trolddom!
Fortsæt.
Hver dag dukkede hans navn op, forkortet med et bogstav.
Det dukkede pludseligt op i et rum, hvor ingen tjenere måtte gå ind-
-og som havde så små vinduer, ingen kunne komme ind ad.
Han sagde, at han var dødsdømt.
Jeg sagde: "Så længe du har Hekates jaspis-amulet, er du sikker."
Han følte under puden og blev rolig-
-for så længe han havde talismanen, kunne intet ske.
En nat, da han sov, mærkede han en lille bevægelse under puden.
Han følte efter amuletten ...men den var væk.
Hvordan forsvandt den? Kun jeg havde adgang til rummet.
Hvem kunne have taget den? Hvem...?
-Caligula, min skat, er du vågen? -Jeg havde mareridt...
Kom hen til mig...
-Hvad drømte du? -En forfærdelig drøm.
Der sad flagermus på hylden i mit værelse.
Og så satte de sig på mig, til jeg var dækket af dem.
-Min stakkels dreng. -Spis ikke så meget om aftenen.
-Han har været igennem så meget. -Han propper sig.
-V-vil du sove hos D-Drusillus? -Vil du sove hos din fætter?
-Hellere hos Drusilla. -Hos din søster? I din alder?
-Han mener ikke noget. -Det er Orienten.
Han burde været blevet her. Syrien er ikke godt for romerbørn.
-Jeg kan ikke lide at være her. -Så må prøve at vænne dig til det.
Hvad var det, der var så vidunderligt i Orienten?
Herodes Agrippa taler til dig!
Mystiske mennesker og ting. Syrerne forkælede ham desværre.
Vi så ham sjældent. Han gik rundt i Antiokia med husslaverne.
-Han fik for stor frihed. -Nej, hans far var meget streng.
-Vil du sove i din fætters værelse? -Jeg vil til mit eget værelse.
-Jeg går med. Sig godnat. -Godnat.
-Han er overanstrengt. -Hvordan med r-r-retssagen?
-Kan De bevise forgiftning? -Vi har et vidne. Martina.
En berygtet giftblanderske, ofte set i selskab med Plancina.
-Hvor er hun? -På vej til R-Rom.
Man har holdt hende skjult forskellige steder.
Hun må have et skjulested. Sejanus' mænd leder efter hende.
Jeg ved det! Et hus, der tilhører en ven, en købmand.
-Godt. Sagen kommer altså for retten. -D-det er ikke nogen g-god ide.
Hellere det end i senatet, med min far.
Han k-kan påvirke domstolene i smug. Bliver det i senatet...
...vil T-T-Tiberius også komme under anklage.
Godt, Clau-Clau! Han har ret.
-Senatet er bedst for os. -Så foreslår vi senatet.
Senatet? Hvorfor ikke domstolen?
Min søn og hans venner foretrak senatet. Jeg kunne intet gøre.
Bliver det senatet, så bliver det sådan. Hvad betyder det?
Jeg er jo kendt i senatet.
Mine fjender kan have venner der, men det har jeg også.
-Og De vil selv lede retssagen? -Naturligvis.
Kan vi få en bedre garanti for retfærdighed?
Vi kom hjem for at få retfærdighed.
Vi har intet at skammes over, men jeg skammer mig over at måtte sige det.
Jeg kunne ikke selv have sagt det bedre, men skammen bliver deres!
Visse vil fortryde, at de falsk anklagede os for mord.
De bliver også anklaget for forræderi.
Forræderi...?
Er det nu også forræderi?!
Hvad bliver det næste, de finder på?
At jeg er skyld i mølplagen?
Eller at jeg forurener Tiberen?
Var tørken i Syrien min skyld?
-Forbered forsvaret grundigt. -Selvfølgelig vil jeg det.
Men hvad er det for et "forræderi"?
Jeg kunne være uenig med Germanicus, men jeg var jo ikke hans tjener.
Germanicus og Agrippina var meget nedladende lige fra starten.
De vidste, hvorfor jeg var der.
Jeg blev ikke statholder i Syrien for at lege skødehund.
Jeg var der som min kejsers vagthund, og det vidste de.
-Og som de fornærmede os! -Selv hans egne folk skammede sig.
Ved officielle fester placeredes vi på tredje række.
Og Agrippina førte sig frem, som om hun var dronning.
Og så anklager de mig for forræderi.
Nævn ikke det ord for mig.
Hele mit liv har jeg tjent Rom og kejseren.
Lad sjakalerne hyle. Jeg har intet at frygte.
Jeg kom hjem med oprejst pande. Jeg skammer mig ikke...
-Jeg ville ikke forstyrres. -En rapport fra vagtchefen.
Vent her!
Han siger ikke noget... Han spiller allerede dommerens rolle.
-Han lytter, men uden medfølelse. -Sådan er han bare.
Jeg kan ikke lide det. Det er ikke, som jeg troede.
Alle skrevet af ham. "Jeg har den allerstørste tillid til Dem."
"Alle forholdsregler mod oprør bifaldes af senatet og borgerne."
Hvordan skulle jeg tyde det? Et tavst ja til alt, hvad jeg gjorde!
Men breve med kejserens segl må ikke læses op offentligt.
Det behøves ikke.
De er der, stumme, men veltalende...
En bedre forsvarer end Cicero. Enhver senator forstår-
-hvad de betød, og stemmer, som han tror, kejseren ønsker...
Hvem er kvinden Martina?
Enke efter en romersk soldat i Antiokia. Vi var bekendte.
Vidste De, at hun var giftblanderske?
-Er hun nogensinde dømt for giftmord? -Hvordan...?
Hun skal være blevet ført til Rom som vidne.
-Hvor er hun? -Man har endnu ikke fundet hende.
Har De noget at frygte fra hende?
Ikke hvis hun taler sandhed.
Men hvem ved, hvad de kan formå hende til at sige?
Lad os håbe, vi finder hende først.
-Jeg elsker denne stue. -Men du vil godt udleje den?
-De må betale på forskud. -Min ven betaler.
De lejer stuen?
De vil synes om det. Udsigten over floden, hvis De står på kassen...
Det er ikke til mig, men t-t-til min mor...
Her er lidt ubekvemt...
Soldater?! Det her er ingen kaserne!
Ingen spørgsmål, Gershom. Hun skal låses inde.
Hvad er De for en søn?!
-"Ær din far og mor..." -Skal vi da gå?
Naturligvis! Tror De, det er et fængsel, jeg har?!
Er det n-n-nok?
Ja, det er det, men da De overtræder mosaisk lov...
-Her gælder romersk lov, Gershom. -Ja, desværre.
Men en dag...
Har De sådan en søn, ønsker jeg Dem bedre held med døtrene.
Som alle andre sørger jeg over Germanicus...
...men ud over anklagen for mord må vi overveje spørgsmålet om forræderi.
Ophidsede Piso sine styrker til mytteri og oprør?
Bestak han dem? Startede han krig for at genvinde sin provins?
Retssagen mod Gnaeus Calpurnius Piso kan begynde.
Jeg er blevet bedt om at føre talen mod den anklagede.
I spørgsmålet om mord vil vi fremlægge klare beviser for giftmord.
Som bevis for forræderiet vil vi vise, at Piso efter Germanicus død-
-ophidsede tropperne mod provinsens nye statholder.
Slip mig, din gamle ækle, germanske kællingl
-Hvad er dette? -Jeg hader dig!
-Han er modbydelig. -Hvad har han g-gjort?
-Hvad har han gjort? -Et udyr!
-Jeg brænder dit germanske hus ned. -Stop!
Hvorfor "germanske"?
Han hader alt "germansk"! Han ved godt, hvad han har gjort!
Jeg har ikke gjort noget. Det var bare en leg.
Jeg fandt dem i Drusillas seng, nøgne! De er modbydelige begge to.
Jeg låste hende inde. Tro ikke på hans løgne.
-Han skal låses inde i kælderen. -Lad hende ikke gøre det.
Jeg skal t-t-tale med ham.
Han trænger til en dragt prygl. Åh, Claudius, hvilken idiot du er.
Du burde være død, ikke Germanicus. Ingen har glæde af dig.
Ved du ikke, at du ikke må lege sådan med din søster?
Ved du ikke, hvor s-syndigt det er?
-Hvorfor? -Hvorfor? F-f-fordi det er det.
-Hvorfor? -Svar ikke igen, så får du en lussing!
Nu skal du høre på mig. En søster er en søster.
Og hende må man i-ikke lege sådan med. Aldrig nogensinde.
Og I må jo ikke gifte jer.
-Jamen hun ville... -Det er jeg ligeglad med.
I er m-m-modbydelige begge to. Jeg taler med D-D-Drusilla senere.
-Hvad er der? -Martina er forsvundet.
Vagten blev overmandet, og rummet var tomt.
-Sejanus? -Hans spioner er overalt.
-Som fluer om sommeren. -Hovedvidnet er væk?
Det vil ikke redde dem. Hvad gør han her?
Han har været meget u-u-uartig.
Hvorfor kan folk ikke lade ham være?
Da jeg erfarede, at Germanicus var død, var jeg på øen Kos...
...på vej til Rom for at meddele, at jeg var blevet afsat.
Og klage over på det. Det stikker jeg ikke under stolen.
Anklageren påstår, at jeg tog ind til flere templer-
-og ofrede i et festorgie.
Det gjorde du!
Et får og en ged.
Hvorfor? For at fejre, at jeg havde fået en sønnesøn.
-For at fejre Germanicus' død. -De levende har også rettigheder.
-I ville have gjort det samme. -Hvorfor tog De tilbage til Syrien?
Jeg var stadig statholder.
Germanicus gav Dem ordre til at forlade provinsen.
Sertius var statholder.
Embedet var mit, og den, der havde afsat mig, var død!
Jeg havde min udnævnelse, jeg havde mine instruktioner...
-Jeg vidste, hvem jeg var loyal mod. -Læs brevene op.
Jeg behøver ikke engang læse dem op. Mit forsvar taler for sig selv!
Hvis ikke der opretholdes orden, ophæver jeg retten.
Hvis Gnaeus Calpurnius Piso henviser til instruktioner-
-har vi ret til at få at vide, hvad der står i dem.
Brevene bærer kejserens segl. Ingen har ret til at læse dem.
-Kejseren kan tillade oplæsning. -De har ingen betydning for sagen.
-Hvorfor fremlægger De dem så? -De er blot blandt mine dokumenter...
Jeg henstiller, at alle instruktioner, den anklagede har fået fra Rom-
-fremlægges som bevis.
Jeg støtter det forslag.
Brevene er forsynet med guden Augustus' kejserlige segl.
Der er ikke præcedens for offentlig- gørelse. Jeg vil ikke skabe en sådan.
Deres henstilling afslås.
De troede, de havde en kanin i senatet, og så var det en tiger!
Plancina!
Plancina er træt. En nats søvn vil gøre underværker...
Lykken er sikkert med os i morgen igen. Godnat.
-Hvad er der, Plancina? -Det gik ikke, som det burde.
-Jeg synes, det gik udmærket. -Du skulle ikke have brugt brevene.
-Nu tilgiver han dig aldrig. -Vi udførte hans ordrer.
-Han vil nok ikke takke dig. -Jeg klarer mig uden hans tak.
Han tilgiver dig aldrig.
Han bør bede mig om tilgivelse. Retssagen burde ikke finde sted.
Hvorfor tillader han den så?
Han var nødt til at give Germanicus' mægtige venner en lille forestilling.
Derfor giver han dem rettergangen. Domfældelse er noget helt andet.
Er vi skyldige, er han og hans mor det også. Det ved han og senatet.
De bad os jo om at provokere Germanicus.
-Skulle vi også slå ham ihjel? -Det var jo din ide.
-Min ide? -Ja!
Og hvad så? Det gavnede jo også dem. De klager ikke.
-Hvad mener du med "min ide"? -Du sagde, det kunne ordnes.
Fantastisk! Du vil nu gøre mig til syndebuk?
Jeg indser nu, hvordan du tænker. Jeg skal ofres, ikke?
-Aldrig! Det var dit værk. -Behersk dig.
-Hvad er der? -Lucius Aelius Sejanus er her.
-Bed ham komme ind. -Hvad vil han?
Behersk dig! Jeg vil ikke have, at han ser dig sådan.
Jeg har sat vagter rundt om huset.
Hvorfor? Jeg har mine egne vagter.
-Folkemassen er stor og ophidset. -Og hvad så?
Jeg går, hvor jeg vil i Rom.
Kejseren forlangte det. For Deres sikkerheds skyld.
I så fald takker vi... Og tager imod det, ikke, Plancina?
-Deres hovedvidne er forsvundet? -Det ser sådan ud.
-De havde måske slet ikke noget? -Jo, men hun er forsvundet.
For resten... kejseren bad mig bede Dem om brevene.
De bør opbevares i arkivet. De kan stjæles, falde i de forkerte hænder.
Jeg skulle lige til at sende dem. Vi talte netop om det, ikke?
Her er de...
Giv dem til kejseren og sig-
-at jeg aldrig vil glemme det, han skrev.
-Jeg gemmer hvert ord i hukommelsen. -Tak.
Den kejserlige garde eskorterer Dem til senatet i morgen.
Hils kejseren og tak ham! Sig, at jeg altid står til tjeneste.
Gnaeus Calpurnius Piso vil altid være hans ydmyge tjener.
De må ofre dem. Pøbelen smadrer statuerne af Piso nu.
-Han har allerede kødkrogen i hagen. -Hvad siger de om mig?
At De godkendte alt, hvad de gjorde. Lader De dem gå nu, får de bevis.
Agrippina prises: "Landets lys", "Augustus' sande efterkommer..."
-Gav han Dem brevene godvilligt? -Han tror, de reddes... men lad være!
Jeg og hele Rom anklager dig for min mands død-
-indtil du beviser, at du er uskyldig.
Vi ved, at du har taget vores vidne, men det hjælper dig ikke.
Retfærdighed er den højeste kejser!
Og at du ikke er dronning, er vel uretfærdigt?
Hævn, Tiberius! Folket råber på den! Rom bliver ikke stille-
-før du giver dem hævn. Og det gør jeg heller ikke.
-Hvor er kvinden Martina? -Det ved vi ikke.
Så find hende... !
Hvordan kan vi fælde dem uden hende? Hun må være et sted!
Hvilke andre gifte anvender De? Har De forsøgt med akonitin?
Hvad er det?
Rødderne ligner peberrod, men er ikke så lidt stærkere.
Nu ved jeg, hvad De mener. Stormhat.
Det er vores navn for den. Den stammer fra Indien.
-Kender De modgiften? -Morfin?
De kan Deres kram! Men jeg er sjældent interesseret i modgifte.
En idiotisk slave kan komme til at forveksle skålen.
De har læst meget. Synd, at De ikke kan praktisere.
-De ville være dygtig. -Tak.
-Hvad brugte De til Germanicus? -Belladonna.
-Det forklarer det røde udslæt. -Derfor ville jeg ikke bruge det.
Men Plancina insisterede. Hun havde hørt, at det ikke kunne smages.
-De ved, hvordan folk er. -Amatører.
Og De brugte også heksekunster?
Det vil jeg ikke påstå.
Jeg arrangerede visse syner. Deres sønnesøn var meget overtroisk.
Jeg skræmte ham ihjel.
En mand, der tror, at han skal dø, dør meget hurtigere.
Hvordan kom De ind i huset?
Caligula fik jo ikke lov til at følge med dem til Egypten-
-som straf, fordi han var så slem.
Han hadede sin far, de var som hund og kat.
Han sagde, at hans far var overtroisk.
De overlod ham til en huslærer, en græker, som jeg kendte.
Han spadserede med drengen i byen, og hver dag kom de hen til mig.
Den dreng var underlig. Han sagde, at han var født til at være gud.
Han var så overbevist, at jeg sagde, at jeg troede ham.
Da var det, at jeg foreslog, at han skulle lege dødslegen.
"En gud må kunne skræmme folk ihjel!"
Og så fortalte jeg, hvordan man gør.
Vil det sige, at drengen er skyld i, at hans egen far blev forgiftet?
-Chokerende, ikke? -Han er et udyr.
Prøv at sige det til ham...
-Hvad er der? -Det ved jeg ikke.
Det gør så ond.
Åh, det er bare luft i maven.
Det har jeg ofte.
Ville jeg nedlade mig til det for at blive af med Dem?
-Hvordan skal det gå mig? -Jeg skal gøre mit bedste for Dem.
Heldigt for Dem, at mine folk fandt Dem før min søns.
Så havde De ikke bare klaget over luft i maven.
Retssagen mod Piso og hans hustru Plancina genoptages.
Hovedvidnet i anklagen for giftmord er ikke blevet fundet.
Dermed er der ikke bevis for anklagen, og vi anmoder om, at sagen frafaldes.
Anmodningen afvises.
Gnaeus Calpurnius Pisos hustru har begæret, at forsvaret af hende-
-behandles separat, og at hun retsforfølges uafhængigt af ham.
Hvorfor? Hvorfor gjorde du det mod mig?
Forstår du ikke, hvad de nu vil tro? Vil du have, jeg skal dø?
De har bestemt sig, vi kan ikke gøre noget for at påvirke dem.
Kejseren har svigtet dig. Han har udleveret dig til pøbelen.
Intet i verden kan redde dig længere.
Og du?
Jeg går til Livia. Hun hjælper i det mindste sine venner.
Piso, hør på mig!
Vi må redde familiens ære og rigdom. Vore børn, børnebørn...
Hvad skal der blive af dem?
Hvis... du tager dit liv nu...
Gør du det-
-kan din ærefulde død bevare familiens velstand.
Henrettelse kan kun betyde en ting...
Udslettelse af alt det, vi har bygget op.
Støde et sværd i mig?
Er det den skæbne, du ønsker for din mand?
Skal det være enden på Gnaeus Calpurnius Piso?
Nej! Der er en anden udvej. Gå til Livia.
Sig til hende, at jeg har et brev. Hun husker nok det, hun skrev.
Det er i hendes og hans navn, men det er uden segl...
Sig, at jeg læser det op i morgen, medmindre de lover at frikende mig.
-Du bluffer! -Nej.
Sig det til hende...
Hun husker det sikkert.
Sig, at jeg læser det op i senatet i morgen.
Se ikke ud, som om jeg var gravid. Han har et meget belastende brev.
Han vil læse det op, hvis ikke vi gør noget.
Du skrev i mit og dit navn ...uden segl?
-Du var væk, og seglet har du jo. -Er du eller jeg kejsere her?
-Jeg kunne bruge Augustus' segl. -Jeg er ikke Augustus.
Nej... så var denne situation ikke opstået.
Du gør mig vanvittig.
-Bland dig ikke i mine sager. -Dine sager?!
Det er kun takket være mig, at du er kejsere... men det kan ændres.
Plancina er ikke ene om at have breve.
Jeg har flere breve, hvor Augustus skriver, hvad han mener om dig.
-Hvad vil du? -Brevet må ikke blive læst op.
I så fald er du en idiot.
-Jeg skal love at frikende dem? -Naturligvis! De bør frikendes.
-Hvis du ellers havde lidt rygrad. -Jeg vil gøre sådan her...
Det er dit brev, og hvis det bliver læst op i senatet-
-benægter jeg ethvert kendskab og anfører dine svigtende åndsevner-
-på grund af meget høj alder.
Sig til din veninde Plancina, at der ikke bliver noget forlig.
Sådan en skvattet, elendigt, gemen skabning du er.
Han går ikke med til det.
Han vil ikke frikende Deres mand. Han er alt for upopulær.
-Hvordan med mig? -Der var jeg lidt mere heldig.
Til gengæld for brevet tillader han Deres mand-
-at tage sit liv selv for at undgå henrettelse.
Så bliver De skånet, og familien og dens ejendom reddes.
-Og hvis min mand nægter? -Sørg for, at han ikke nægter...
Appeller til hans ære. Den slags kan mænd ikke modstå.
Men hvilken garanti har jeg for, at Deres søn frikender mig?
Jo, forstår De... Jeg har Martina, men det ved han ikke.
Hans chancer for at fælde Dem uden hende er meget ringe.
Men hvis brevet derimod bliver læst op...
...bliver jeg meget mod min vilje nødt til at lade hende vidne.
Han vil ikke hjælpe os, han har svigtet os.
Sådan en køter!
Senatet skal høre, hvilken kejser de har, hvilken tæve hans mor er!
Nej, Piso, de er for stærke.
Og tænk på børnene og ejendommene...
Skal hele familien gå under på grund af os? Det kan jeg ikke tro.
Det er uretfærdigt, jeg tillader det ikke.
Vi har levet sammen, og vi vil dø sammen.
Er det ikke en trøst?
Du ville... dø sammen med mig?
Jeg kunne ikke leve uden dig.
Vi efterlader brevet til Livia.
Hun vil hjælpe familien, når vi er borte.
Ja, du har ret. Jeg er træt af det alt sammen.
At have alle imod sig, når man bare har gjort sin pligt.
Der findes ingen taknemlighed mere.
Ingen ære!
Til helvede med Rom, jeg har fået nok...
Skal vi skære pulsårerne over og lade dem finde os sammen?
Skal vi lade dem finde os sammen...?
Nej, de bluffer! De tør ikke få det brev læst op!
-Foretrækker du bøddelens sværd? -Så vidt når det aldrig.
Dit skrog... !
Jeg er gjort af hårdere stof! Jeg vil vise, hvordan en romer dør.
Nej, Plancina, de bluffer bare. De vil aldrig lade...
Piso er død, men Plancina går fri. Kalder du det retfærdighed?
En v-vis retfærdighed ...bedre end slet ingen.
-Hvilken retfærdighed... ! -Lad os tale om noget andet.
Jeg har mine sønner, og deres far er død, fordi Tiberius hadede ham.
Hvis han hadede ham, vil han måske så elske dem mere?
Jeg er bekymret for mine drenge. Nero, Drusus...
...og lille Caligula. Hvad skal der blive af dem?
Det er Sejanus' skyld. Min far lytter til alt, hvad han siger.
-Lugter her ikke brændt? -Jeg kan lugte n-n-noget.
Caligula har sat ild til huset. Hele øverste etage brænder!